Binecuvântează, Doamne, această masă îndestulată cu daruri.
Slăvit fie numele Tău şi al Domnului nostru, Cristos. Amin.
Amin!
- Ai cumpărat film, Mitchell? - Da.
- Vrem multe poze cu Ryan, în seara asta. - Bine, mamă.
- L-ai văzut pe fratele tău în costum? - Da. Era aşa de arătos!
Taci!
Mă duceţi acasă la Cindy?
Presupun că tu îl iei pe Ryan...
Şi nimeni să nu piardă slujba de la biserică, de dimineaţă.
Mitchell...
Mitchell? Mitchell?
A cerut cu poliţia Omucideri?
Nu-i în stare să ceară nimic. E dusă cu pluta.
Îşi duce zilele în amintirea unui bărbat mort in 1990.
Să ies eu basma curată... te-am chemat pe tine.
- Pentru ce e închisă? - Rătăcea debusolată.
Haide, Silvan, scoate-o de acolo.
Fiul ei e pe drum.
Avea numărul lui de telefon în buzunar.
Bună, doamnă.
Atât de multe tăieturi.
Atât de multe tăieturi...
Atât... atât de multe.
Vreţi să ieşiţi?
Bietul... bietul Mitch...
- Bietul Mitch... Mitch... - Cine-i Mitch?
N-a avut o slujbă de înmormântare, nu cu toate tăieturile alea.
- E dusă de tot. - Mitch a fost un om bun.
Mitch a fost soţul dvs.?
"Mitchell Bayes a slujit ca organist şi coregraf muzical
în parohia St. Anthony, din Roxborough..."
A sosit şi fiul.
Mamă, nu poţi continua aşa. Nu poţi ieşi din casă.
Nu cred ca vreo persoană să fi depus plângere,
dar a tulburat liniştea publică a cimitirul Holy Field.
Îmi pare rău, am să fiu mai atent la ea.
Vino.
- Acolo este îngropat tatăl tău? - Da.
Stai liniştită, e-n regulă.
Vorbea despre el.
- A fost ucis? - Acum 13 ani.
Rememorează vremurile alea, destul de mult în ultima vreme.
Doctorul menţiona ceva despre amintiri vechi ce redevin actuale.
E boala Alzheimer?
Poate ar trebui să-i procuri una din brăţările acelea.
Am comandat una.
Avea la ea astea.
L-am prins pe făptaş?
Nu.
Vino, mamă.
Haide, să mergem.
E-n regulă...
Cold Case sezonul 1, ep. 4- "Oameni bisericoşi"
Traducerea şi adaptarea: replicant
Difuzare originală pe CBS: 19.10.2003
Ce caută un caz din '82 lângă unul din '96?
Funcţionarii civici ce au dus cazul mai departe.
Cum a murit tipul ăsta?
În teorie, înjunghiat de o prostituată.
Uite-l! Bayes, anul 1990.
De ce ne interesează asta?
Doamna era foarte tulburată.
Eram curioasă cum de nu am soluţionat cazul.
Mitch Bayes, 49 de ani. Înjunghiat de 14 ori.
Portofelul dispărut. Presupus jaf şi omucidere.
Nu s-a găsit arma?
Nu, nici măcar nu au numit un suspect viabil.
Orbecăială în noapte.
Să ducem astea sus.
A devenit un obicei treaba asta? Munca la cazurile moarte?
Pentru mine, da. Tu poţi rămâne în prima linie, dacă doreşti.
Presupun că şi cazurile vechi sunt la fel de importante.
Sunt mult mai importante.
Au aşteptat soluţionarea mai mult timp.
Este vreun prag de timp pentru reanaliza cazurilor?
Niciun prag.
Sunt câteva probleme la cazul ăsta, şefule.
Nerezolvarea e întotdeauna o problemă, Lil.
Raportul de dosar şi descrierea anatomică a corpului nu coincid.
Deasemeni, nici inventarul obiectelor găsite în dubiţă.
Pantaloni, chilot, tricou, pantofi... dar nu şi şosete.
Era luna februarie. Nu mergi nicăieri în februarie fără şosete.
Poate au fost inventariate aiurea?
Orice s-a întâmplat, acest caz a fost făcut de mântuială.
Detectivul atribuit a schiţat o posibilă solicitare la prostituţie, finalizată prost.
Cam la asta s-a rezumat întreg cazul.
E o doamnă cumsecade, şefule.
Memoria ei e foarte activă. Dacă e ca vreodată să mai studiem acest caz...
Ar trebui să o facem acum.
- Cine s-a ocupat de caz? - Gil Sherman.
E un caz tipic din perioada drogurilor mixte.
Vine omul în căutare de puţină companie şi sfârşeşte jefuit şi ucis de fată.
De ce crezi că e vorba despre o prostituată?
Ai fost vreodată pe Kensington Avenue, drăguţă?
E tărâmul prostituţiei.
Da? Am copilărit în Kensington.
Şi atunci că căuta acolo, admira priveliştea?
Nu ai punctat rana asta de pe spate, pe descrierea anatomică a corpului.
Poate am ratat-o. Tu ai ratat vreodată vreo rană?
Nu.
Ce-ai descoperit la faţa locului?
Probele fizice au fost distruse. Plouase cu găleata în noaptea aia.
Toată împrejurimea era băltită.
L-ai găsit în fundul dubiţei,
trebuie că au fost ceva probe pe care să lucrezi.
Amprente parţiale pe nişte fiole, neconcludente.
- Deci, nu aţi avut niciun suspect? - Am avut suspecţi grămadă.
Târfe, traficanţi, vagabonzi...
Nu s-a legat nimic.
Şi cu asta, gata. Caz închis?
Înţelege, Rush... au fost cu zecile crimele de felul ăsta în anul acela.
Aurolacii nu ezitau să mătrăşească pe un oareşcare, pentru 12 dolari.
În seara următoare, aceiaşi treabă de la început.
Îţi aminteşti.
Da.
Mi-a părut rău pentru familia lui, totuşi.
Erau nişte oameni decenţi.
A trebuit să le dau vestea într-o duminică dimineaţa...
L-am descoperit în automobilul său, în vecinătatea Kensington Avenue.
Nu înţeleg ce putea căuta acolo.
Se petrec o sumedenie de activităţi în zona respectivă.
Ce fel de activităţi?
Droguri, prostituţie. Lucruri din astea.
- Mitch nu putea fi acolo. - Îmi pare rău.
Nu. Mitch nu consuma droguri sau frecventa prostituate.
Noi suntem creştini practicanţi.
Vă înţeleg.
El nu frecventa... prostituate.
Bayes era ipocritul tipic bisericos.
Dezmăţ sâmbătă noaptea, împărtăşanie duminică.
Fiul se întâlneşte cu noi aici?
Poate e deja aici.
Nu sunt sigură unde sunt plecaţi.
Nu, eu...
...nu ştiu sigur.
Îi voi... da, sigur.
"Sună-l pe Ryan dacă e nevoie."
Le voi transmite.
"Aici e afişată ora".
Când vor...
- Bine, am să le transmit. - Bună!
Au sosit acasă...
Bună, Charlotte.
Tina...
Nu, nu. Sunt Lily.
Vă amintiţi că am discutat despre Mitch?
"Mitchell Bayes a slujit ca organist şi coregraf muzical
în parohia St. Anthony, din Roxborough..."
Aţi sosit!
- Mama v-a lăsat înăuntru? - Uşa era deschisă, Ryan.
Încerca să plece?
Nu, doar vorbea de una singură.
Are zile bune şi zile mai proaste.
- Nu putem ţine slujbă pentru Mitch... - Bine.
Nu putem!
De ce vorbeşte despre tata?
Eu l-am adus în discuţie.
Reinvestigam cazul lui, Ryan.
Voi face tot cu putinţă să vă ajut.
Aveam doar 16 ani atunci, să înţelegeţi...
Ştii dacă tatăl tău avea duşmani? Cineva de la serviciu, sau de la biserică?
Nu, era angajat la Drexel Insurance.
Probabil că era monotonă treaba acolo.
La biserică avea doar prieteni.
Aţi fost surprinşi să aflaţi că a fost descoperit pe Kensington Avenue?
Cu toţii am fost şocaţi de vestea aceasta.
Inclusiv mama ta?
Bănuiesc că a fost umilinţa vieţii ei.
Am putea încerca să vorbim cu ea despre noaptea respectivă?
Da.
Are să fie dificil. Pierde cu uşurinţă firul poveştii.
Mamă...
Vom discuta despre tata, bine?
Despre noaptea în care a murit.
Bine. Mitch...
A murit, Mitch a murit...
Îţi aminteşti că am luat masa în familie?
Eu urma să particip la un bal şcolar,
dar eram îngrijorat că nu ştiam dansa.
Te învăţ eu.
Îţi aminteşti?
Oricine ştie dansa...
Sănătate!
Dă-mi voie să-ţi arăt cum se dansează. Haide!
Hai, destinde-te, scumpule.
Nu pot! Nu mă mişc bine.
Ba da, poţi. Încearcă.
Haide, uite aşa.
- Pentru fetiţa mea cea bună! - Mersi!
Numai uşurel cu el, Charlotte. Are o întâlnire adevărată în seara asta.
Seara a început promiţător.
De la cine a fost apelul telefonic?
Nu-mi amintesc să fi fost vreun apel telefonic.
- Mama ta îşi aminteşte. - Chiar?
Poate doar şi-a adăugat acest detaliu în mintea ei.
Şi l-a imaginat, nu credeţi?
Sincer să fiu, încă mai învăţ despre boala ei.
Ryan, putem obţine adresa surorii tale?
Da.
Dacă diabetul nu te sperie suficient,
trebuie să adaugi şi fumatul la problemele tale de sănătate?
Mersi, Lil.
Ştii ceva? De parcă nu aud asta destul acasă.
Te ajut eu.
- Eşti Tina, corect? - Cine sunteţi voi?
Detectivii Rush şi Lassing, Omucideri.
Vrem să vorbim despre tatăl tău.
Nu, mersi.
Ştim că te-a lăsat la casa unei prietene în seara aceea.
- Nu vreau să vorbesc cu poliţiştii. - Cum aşa?
Aţi decis, cu mult timp în urmă, modul în care a murit tatăl meu.
De ce trebuie adus în discuţie din nou?
Doar vrem să mai aflăm lucruri despre noaptea aia.
Ce ţi-a spus tatăl tău?
Vă referiţi, dacă a zis:
"Pa, scumpete. Mă duc să mă văd cu târfa mea?"
Acolo crezi că a plecat?
Niciodată nu am crezut aşa ceva.
Tina, căutam după răspunsuri. Ne poţi acorda cinci minute?
Mama şi fratele tău ne-au ajutat.
Şi-ar dori să faci la fel.
Nu am vorbit cu mama şi fratele meu de opt ani.
Mă pot lipsi de dorinţele lor.
Era parcată aici.
A fost găsită la 05:00 de un vagabond în căutarea unui loc de somn.
Şi vrei să zici că ăsta poate fi locul crimei?
Aici s-a petrecut.
Rush, asta a fost acum 13 ani.
- Nu prea avem pe ce lucra, Lil. - E tot ce avem.
Te afli lângă cel mai priceput investigator de teren
dar nu văd cum vei găsi marea probă între pereţii ăştia.
Fă o fotografie.
Vreau să găsesc fetele cu care Sherman a discutat despre Mitch Bayes.
Hei, fetelor!
Îl cunoaşteţi pe tipul ăsta?
Nu.
Nu, nu...
Desigur că nu.
Probabil săreaţi coarda în 1990.
Sunt ceva fete cu vechime pe aici?
Delores, Rhona, Rhono, Mary?
Delores... Are cam 33 de ani.
Suficientă vechime.
- Ştiţi unde putem s-o găsim? - Zona ei e pe alee.
Face doar sex oral acum, din cauza virusului HIV.
Mersi!
Are virusul HIV, sau nu vrea să-l primească?
Nu prea vreau să ştiu.
Delores?
Da, da. Eu sunt.
Îţi aminteşti de tipul ăsta, Delores?
Mitch Bayes?
Da, da. Tipul ăsta a mierlit-o, acolo, în spatele containerelor.
Era un client de-al tău?
Nu, nu l-am văzut niciodată înainte. Nimeni nu l-a văzut.
Ştii, poate, unde le găsim pe Rhona, sau pe Mary?
Rhona s-a mutat înapoi în Delaware, la mama ei, alături de copii.
Mary avea SIDA.
A murit, acum aproximativ un an.
Înţeleg.
E destul de caraghioasă situaţia, înţelegeţi?
Caraghioasă, cum?
N-am văzut niciodată un tip să se dezbrace complet pentru una dintre fete.
Să-şi lase toate hainele frumos aranjate într-un colţ.
Ai dreptate.
Mersi, Delores. Ai grijă de tine.
Are dreptate.
Locul crimei a picat.
S-au găsit o sumedenie de obiecte: fiole pentru droguri, reviste.
Făcături.
Mitch Bayes nu-şi petrecea timpul aici.
Trebuie să spălăm ruşinea tipului ăstuia.
Henry Walsh, numele lui e trecut pe coperţile pornoşagurilor ăstora
ce au fost găsite în dubiţă.
Nu e menţionat în raportul tău. Ai idee cine e?
Minunat, Sherman! Acum trebuie să plec.
Sherman nu se pricepe la răspunsuri de tip: da sau nu.
Presupun că nu a căutat în baza de date nimic despre Walsh.
Probabil e prea ocupat cu toată aglomeraţia asta cu drogurile.
- Iarăşi voi? - Aveai dreptate, Tina.
Legat de ce?
Tatăl tău nu s-a văzut cu nicio prostituată în noaptea aia.
De unde ştii?
Credem că a fost dus acolo de cineva, imediat după ce a fost ucis.
- Poliţistul ăla ne-a spus... - Poliţistul acela s-a înşelat.
Ştiam eu!
Ştiam eu că tatăl meu era prea bun pentru astfel de treburi.
Eraţi apropiaţi?
Da.
Căutam adevărul în întâmplarea asta, Tina.
Ne poţi ajuta, să vorbeşti cu noi?
Despre ce?
Poţi începe cu noaptea morţii lui. A fost un apel telefonic?
Familiile cumsecade nu discută despre lucruri ca astea.
Tina, ce lucruri?
Pentru ce era apelul telefonic?
- Era pentru el. - Ştii cine era?
Aveam o vagă idee.
- Ştiu unde mergi acum. - Merg acasă.
Nu, nu mergi.
Despre ce vorbeşti?
Nu merge. Sun-o şi spune-i nu.
Tina!
Hai, intră în casă. Văd că Cindy te aşteaptă.
Mereu vorbeşti despre păcat şi însemnătatea lui.
Asta e un păcat, tată.
Ceea ce faci tu cu Judy.
Ieşi, te rog, din maşină.
Asta a fost ultima noastră conversaţie.
- Cine era Judy? - Nu ştiu.
L-am auzit vorbind cu ea la telefon.
După moartea lui credeam...
că poate era o prostituată ce...
Crezi că mama ta ştia despre Judy?
N-aş putea spune.
Ar fi mai bine să vii cu noi, să-ţi vezi mama.
Să o întrebi de femeia aceasta.
De ce să nu o întrebi tu?
Tu ai avea mai mult succes, dată fiind condiţia ei.
Ce condiţie?
Fratele tău spune că e boala Alzheimer.
Probabil vei fi nevoită să ajuţi la desfăşurarea conversaţiei.
Nu-ţi fă griji.
Uşa e iarăşi deschisă.
Mamă?
Dumnezeule... mamă.
Sunt Tina.
Ba... ba.
Mamă?
Vă lăsăm puţin împreună, Tina.
Toate încuietorile astea...
...pentru ce atâtea?
Mi-aş dori să-ţi împleteşti părul.
Mă recunoaşte acum.
Putem vorbi cu ea?
Mamă, vrem să discutăm despre Judy.
Judy...
Da.
Despre Judy şi tata.
Judy...
Eu niciodată...
...niciodată nu mi-a păsat de Judy.
Niciodată nu mi-a păsat de Judy.
- Judy... - Cine era, Charlotte?
De unde o cunoşteai?
Judy Enright.
Niciodată nu mi-a păsat de Judy Enright.
Charlotte, e-n regulă.
- E-n regulă. - Ce se petrece aici?
Niciodată nu mi-a păsat de Judy...
Ce cauţi aici?
Eu doar... mi-am zis să trec pe aici...
De ce?
Habar n-am.
Noi am rugat-o să vină.
Atunci, eu vă rog să plecaţi.
M-au crezut legat de tata, Ryan.
Foarte bine de tine.
Felicitări.
Îmi doresc să vă ajut, dar eu nu mai vin aici niciodată.
Ea mereu... mereu primea partiturile solo.
Ea întotdeauna...
...întotdeauna primea partiturile solo.
Nu trebuia să veniţi aici.
- Străinii îi provoacă supărare. - Credeam că în preajma Tinei...
- Aţi crezut greşit. - Cea mai talentată cântăreaţă...
Ne-a povestit despre Judy. Numele ăsta îţi spune ceva?
Nu. Poate ar trebui să ştiţi că sora mea are probleme emoţionale.
A fost spitalizată de câteva ori
iar uneori spune anumite lucruri ce nu obligatoriu sunt şi adevărate.
Tu ar trebui să ştii că uşa de la intrare era larg deschisă din nou, Ryan.
Tina spunea că tatăl tău era apropiat acestei femei.
Iar eu v-am spus că sora mea are probleme mentale.
Scuzaţi-mă!
Intraţi!
Ceva nu-i în regulă cu familia asta, şefule.
Fraţii se urăsc între ei.
Ea spune că sunt ca şi uleiul cu apa, după moartea tatălui.
- El dă vina pe nebunia ei. - Mai mult, e şi uşa aia de la etaj.
Aveţi încredere în Tina asta?
Pare mai mult abătută decât nebună.
A fost spitalizată de două ori pentru depresii nervoase,
insuficient să fie catalogată mincinoasă.
Atunci urmaţi pista asta, să vedeţi unde duce.
Unde e de găsit Judy Enlight?
Munceşte la biserica St. Anthony, în Roxborough.
Tu fă bine şi pleacă capul.
Bietul Mitch...
A fost o teribilă ruşine...
...cum s-a terminat pentru el.
- Carnea trupului e păcătoasă. - Da, întradevăr.
Cât de bine îl cunoşteaţi pe Mitch?
În congregaţia noastră sunt legături puternice.
Să mai adaug, el la orgă şi tu solista...
Te-ai văzut cu Mitch în noaptea morţii lui?
În cazul în care nu am avut repetiţii, nu văd cum s-ar fi putut...
Judy, avem două înregistrări de apeluri telefonice
făcute de la domiciliu tău spre fam. Bayes în seara respectivă.
Probabil că ştiţi atunci situaţia.
Şi eu am căzut în ispită.
Deci te-ai văzut cu Mitch în noaptea morţii lui?
Doar pentru câteva minute.
Salut! De ce nu parchezi?
Nu mai pot continua.
Poftim?
Tina ştie.
Nu-mi permit ca fiicei mele să-i fie ruşine de mine.
Mitch, fii serios, dragul meu.
Vom discuta despre asta.
Trebuie să-i pun capăt.
E fiica mea.
E ultima oară când l-am văzut pe Mitch Bayes.
Eşti sigură că nu l-ai urmărit, Judy?
În furia ta pe el pentru o aşa despărţire?
Nu!
Dar l-ai sunat pe Mitch puţin mai târziu.
Au fost două apeluri de la casa ta în noaptea aia, Judy.
- Nu l-am mai sunat. - Poate soţul tău l-a sunat?
Nu avea motiv s-o facă.
Doar dacă nu cumva era suspicios.
Te-a făcut de ruşine Lassing la biserică?
Nu, a fost cuminte. Ne-am întâlnit cu prietena lui Mitch.
Da? A devenit suspectă?
Alibiul ei e solid, dar a intervenit în schemă şi un soţ gelos.
Vera cu Jeffries fac verificări pe el.
Îmbrăcămintea lui Mitch găsită în dubiţă... fără şosete.
Inspectorul ăsta o face mereu de oaie,
sau chiar nu au fost niciodată acolo de la bun început?
Poate vrei să-ţi întrebi amicul, pe Sherman, de colo.
Oamenii fură obiectele morţilor mai mereu.
Oamenii fură lucruri valoroase, geci de piele.
Nu doar şosetele omului şi nimic altceva.
Bine. Tu ştii mai bine, se pare.
Sherman, e o întrebare simplă. Au fost sau nu şosete la locul crimei?
Nu!
Eşti sigur?
Sunt destul de convins.
Eşti recunoscut ca fiind un detectiv bun, Sherman.
Se spune că eşti cel mai bun în cazurile de fugitivi.
Aşa se vorbeşte?
Ce s-a întâmplat în 1990, de ţi-ai făcut treaba ca un nătâng?
Nimic ce nu s-a remediat ulterior.
Din 1988 şi până la mijlocul anului '94...
...am fost un alcoolic.
Eram beat turtă toată ziua.
E probabil să fi făcut nişte prostii...
...fiind neglijent.
Doar că... nu-mi stătea capul acolo.
Ştii numele ăla ce trebuia verificat, Henry Walsh?
Tipul al cărui reviste au fost găsite în dubiţă?
- L-ai căutat deja în baza de date? - Nu încă.
Bine. Am făcut-o eu.
- Mi-am zis să te scutesc de ceva muncă. - Chiar?
Are o mică afacere cu covoare în Germantown.
A decedat acum trei ani,
dar am procurat o adresă, a fiului, Tom Walsh.
- Poate ajută. - Ajută.
Nu ştiu pe cine cunoştea, sau nu, tatăl meu.
Ciudat cum revistele lui porno
au ajuns într-o dubiţă, alături de un om mort.
Şi ce pot face eu legat de asta?
Ce-ar fi să te gândeşti puţin mai mult de 30 de secunde?
Bayes... cunoşteam un Ryan Bayes în liceu.
Acum e bine, Tom. Aţi fost prieteni buni?
Aşa cred.
Ne-am jucat mult împreună "Dungeons and Dragons".
Eram nişte tocilari.
Tocilari ce răsfoiau revistele porno ale tatălui?
Probabil am dus câteva reviste la el cândva.
Voi băieţii, poate aţi ridicat ştacheta...
...şi v-aţi dus la curve?
Chiar e nevoie să intrăm în subiectul ăsta?
Am auzit mult mai nasoale, Tom.
Se poate zice că am dat târcoale prostituatelor, din când în când.
Doar să le privim. Ne înspăimânta gândul că puteau intra în vorbă cu noi.
- Şi pe unde le dădeaţi târcoale? - Pe Kensington Avenue.
Tom, lucrul ăsta îmi este folositor.
Jenant pentru tine, dar folositor mie.
Sună. Sună...
- Ridic eu, mamă. - Sună!
- Nu e momentul potrivit acum. - Trebuie să discutăm, Ryan.
- Nu acum. - E foarte important.
Mamă, du-te în sufragerie.
Cineva e aici.
- Cineva e aici. - Nu m-ai auzit?
- Du-te în sufragerie. - Ceai, ceai...
Ryan, să luăm loc puţin împreună.
Avem nevoie de un moment de linişte. Las va sta cu mama ta.
Haide, ia o pauză.
Nu ai pe nimeni să te ajute?
O iubită?
Nu am timp pentru aşa ceva.
Bănuiesc că mama ta ţi-e un fel de iubită, nu?
Îmi ocupă mult timp, dacă la asta te referi.
Da.
Şi eu îi port de grijă mamei mele.
E bolnavă într-un totul alt mod,
dar mă aduce în pragul nebuniei uneori.
Da.
Nu e prea firesc lucrul ăsta.
Inversare de roluri.
Da. Se presupune că mama ta să aibe grijă de tine.
- Aşa ai fost obişnuit. - Da.
A avut grijă mare de tine?
Da, desigur.
Ţi-a permis să te vezi cu fete?
Sau te-a ţinut închis în casă...
...aşa să fi nevoit să cauţi în alt loc genul ăla de activitate.
Nu sunt prea sigur ce vrei să spui.
Mă refeream la astea.
Alea nu sunt ale mele.
Practic, aparţin prietenului tău, Tom Walsh.
- Ţi-l aminteşti? - Nu...
Nu? E tipul cu care te plimbai pe Kensington Avenue.
Nu mai vreau să discut despre acest lucru.
Ce vreau eu sunt nişte explicaţii pentru toate minciunile spuse.
Şi aşa situaţia arată rău prin minciuna ta
legată de telefonul primit de la Judy Enright, în noaptea aia.
Te pune într-o postură rea şi minciuna legată
- de revistele astea, Ryan. - Vreau să pleci.
Şi tot într-o postură rea te pune şi faptul că
că eşti familiarizat cu locul unde tatăl tău a fost abandonat mort.
Am întrebări la care aştept răspunsuri, Ryan.
Şi fără de răspunsuri bune, eşti suspectul meu numărul unu.
Eu şi mama nu vom mai vorbi cu tine de acum.
Vorbeşti în numele mamei tale?
Da, o fac. Şi mai ştii ce?
Vrem să renunţi la cazul tatălui meu.
Când sunt atât de aproape de adevăr? Nicio şansă!
Ce să-ţi zic, de o bună pistă ne-ai făcut rost, Rush.
L-ai cunoscut pe dl. Enright?
Vrei să zici că tipul ăla e suspect? E un invalid de 50 de kg.
E în scaunul cu rotile de pe vremea Potopului.
Nicio şansă să fi înjunghiat pe cineva în ultimul secol.
Bine, dar a fost el cel cu al doilea apel telefonic?
L-a sunat pe Mitch să-şi spună păsul.
- Dar a discutat cu băiatul. - Ryan.
Da, probabil l-a traumatizat pe puştiul ăla.
Cred că i-a zis de vreo 40 de ori ce păcătos adulter era bătrânul lui.
Să-i acordăm băiatului mamei circumstanţe atenuante.
Tina...
Mulţumesc că ai venit.
- Aţi mai găsit ceva? - Da.
Ascultă-mă, Tina...
Credem că-l putem plasa pe Ryan la locul crimei.
Ryan?
Da.
Aşa vrei tu să mă ajuţi...
"Tatăl tău a fost un gunoi până la urmă, dar fratele tău e un criminal?"
Îmi pare rău.
Obişnuiam să fim foarte apropiaţi...
...eu şi fratele meu.
Crezi că ne mai poţi ajuta încă odată?
Poţi să o faci pentru tatăl tău?
Un bal...
...dar chiar trebuie să mergem mâine la biserică.
A fost o... noapte petrecută la o prietenă.
...şi un bal.
Acolo... acolo mergeau toţi copiii.
Acolo mergeau copiii...
O noapte la o prietenă... Era şi un bal mare...
Ştiu partea asta, Charlotte. Vreau să ştiu de mai târziu.
Eu am... am dansat, am dansat cu Ryan.
După dans, mult mai târziu.
S-a certat Ryan cu Mitch?
Bietul Mitch.
Bietul... bietul Mitch.
După bal, s-a întâmplat ceva între ei?
Mitch...Mitch..
- Charlotte. - Mitch, Mitch...
Mitch te-a dus...
Mitch te-a dus la... Te-a dus la prietena ta... Mitch...
M-a dus la prietena mea?
Mitch te-a dus...
Tina?
- Tina... - E-n regulă, îmi poţi spune mamă.
Ce-a făcut Ryan?
Mamă... ce s-a întâmplat?
- Haine... - Haine? Ale lui tata?
Apucă hainele...
Apucă-le...
Ia şi aia!
Pune-le înăuntru!
Da, pune hainele!
Eu te voi urma...
Voi urma...
Te voi urma.
Aşteaptă!
Ia aia!
Pune-o acolo.
Acolo!
Du aia acolo!
Ia şi fiolele alea!
Da! Da, grăbeşte-te!
Să le pun... să le pun înăuntru?
Da.
Da! Grăbeşte-te!
Mai repede!
În regulă, Charlotte.
E-n regulă.
- Mi-ai dezbinat familia în totalitate. - Nu, tu ai făcut-o, Ryan.
Tu şi mama ta, acum 13 ani.
Am aflat cum ai aranjat locul crimei.
Când nu erai acasă să cârcoteşti, mama ta ne-a dezvăluit toate detaliile.
Aţi abuzat de o persoană bolnavă, de o doamnă în vârstă?
Dar ai uitat şosetele.
Bună mişcare cu fiolele de droguri... mult respect arătat tatălui tău.
Mi-am respectat tatăl.
- Sincer? - Mi-am respectat şi mama.
Ce trebuia să fi făcut?
Încerci să dai vina pe mama ta?
Mamă ce te trata de parcă erai un sfânt?
N-am cerut asta niciodată. N-am vrut să fiu animăluţul ei.
Ea m-a creat astfel. Nu puteam să o dezvăţ.
Aşa cum nu poţi nici acum.
Ai visat să devii un adult, nu?
- În sfârşit să te scapi de ea? - Dar mama s-a îmbolnăvit.
Acum eşti încolţit din nou.
Nu ai nici cea mai mică idee de cât ajutor are nevoie.
Ştiu, Ryan.
De asta laşi uşa larg deschisă la casă.
Poate cândva va să rătăcească de tot,
iar atunci tu ai să fi liber.
Îmi iubesc mama.
Dar eşti mânios pe ea pentru ce te-a pus să faci:
să comiţi crimă în numele ei.
Nu am făcut aşa ceva.
Fii serios, Ryan! Eşti băiatul lui mama!
Ce modalitate mai bună de aţi proteja mama
decât să-l ucizi pe tipul ce i-a provocat rău?
Mama mea nu avea nevoie de protecţia nimănui.
Şi asta ce vrea să însemne?
Voi o cunoaşteţi doar ca fiind această femeie plăpândă,
ce se pierde şi se înfricoşează.
Probabil că vă e milă de ea.
Dar nu aţi cunoscut-o în floarea vârstei...
...atunci când ne teroriza.
Nu aveam voie să vorbim de acest lucru.
Eram o familie cumsecade pregătită să menţină aparenţele.
Era o căţea cu mine şi cu Tina tot timpul.
Când situaţia s-a agravat...
...la nebunie şi beţie,
îl ataca pe tatăl meu.
Îl lovea?
El niciodată nu a ripostat.
Le încasa doar...
...şi pleca de acasă cât mai repede cu putinţă.
Pentru asta erau atâtea încuietori la uşa dormitorului?
Nu putea dormi dacă nu se închidea pe timpul nopţii.
Atât de înfricoşat era de ea.
Mi-a ţinut partea, totuşi, în noaptea aia.
Ştiind ce putea să-i facă.
De ce eşti acasă, Ryan?
De ce nu eşti la bal?
Mama nu m-a lăsat să merg.
Am avut parte de un telefon interesant în seara asta.
Aveam o întâlnire, Charlotte.
Aparent, amândoi aveaţi câte o întâlnire.
Bine, ia-ţi haina. Te duc eu la bal.
- Nu, el rămâne cu mine. - Are 16 ani, Charlotte.
Nu vrea să stea cu mama lui acasă, într-o sâmbătă seara.
Ba da, vrea!
Ba da, vrea...
Faţă de tine, ce preferă să se vadă pe furiş cu Judy.
Nu fă circul ăsta în faţa lui Ryan.
Ryan? Ryan a vorbit la telefon!
Asta e între noi doi, iar acum am să-l duc la bal.
Când voi reveni, putem discuta despre acest lucru.
Rămâne cu mine!
Mă iubeşte!
Mă iubeşti, Ryan?
Te iubesc.
Dar vreau să mă duc la bal.
Ce?
Vă aliaţi împotriva mea?
- Ryan, ia-ţi haina, acum! - Ce... Ryan!
Nu mai stau de vorbă cu tine cât timp eşti în halul ăsta, Charlotte.
Ai înţeles asta?
Mă duc sus să îmbrac nişte haine uscate.
Mitchell... Mitchell!
Ryan!
Mi...
Ryan...
- Mitchell! - Mamă...
- Mitchell! Nu! - Mamă...
Nu!
Judy Enright e un cadou mizer de Crăciun!
E o ruşine, iar tu eşti o ruşine pentru oneştii oameni bisericoşi!
Să nu cumva să îmi închişi uşa în faţă!
Să nu cumva...
- Nu-mi închide uşa în faţă! - Mamă!
Nu-mi închide uşa în faţă!
Nu mă mai vei face de ruşine!
Nu-mi închide uşa în faţă!
Nu mai vreau ruşinea ta!
Nu!
Ryan...
...adu dubiţa.
Traducerea şi adaptarea: replicant
08.02.2010
Comentarii pe www.tvblog.ro